2016-10-22
Осінь – золота пора нашої рідної української землі. То сонечко ще радує своїм теплом, то дощик поливає рясно землю, а то морозець інеєм ляже на ще зелену травичку.
Такої осінньої днини в бібліотеці села Жміївка була проведена творча зустріч з письменницею, перлиною Поліського краю, Анною Дмитрівною Ігнатюк та її сином Володимиром. Пісні Анни Дмитрівни надзвичайно пісенні, а її картини наповнені любов’ю до рідної землі, в них краса і велич наших українських полів та лісів, тих доріжок якими ходили наші батьки та прадіди.
Нелегке життя у кожної людини, але Анна Дмитрівна у своїх віршах та піснях надихає всіх нас любити життя, творити, долати труднощі, любити та берегти, бути хорошими людьми нашої української землі, бо ми є Українцями, синами і дочками великої України.
А як не писати, коли біль переймає материнське серце та болить душа за наших синів які в АТО. А, Чорнобиль нестерпним болем лишив свій слід, який і через 30 років дається в знаки нашим ліквідаторам, яких лишилось не так і багато. Ця жінка, мати, дана нам Богом на цій землі, а вся її велич у її віршах які ми читаємо, а її пісні то спів материнської душі і у любові, і у журбі.
До нашої бібліотеки на зустріч з Анною Дмитрівною прийшли учні Жміївської ЗОШ І-ІІ ступенів на чолі з директором школи Єщенко Інною Миколаївною та учителями. На святі була присутня голова сільської ради Галина Іванівна Ковальчук, яка вручила коровай , який ми самі спекли, так як вважаємо, що найкраща випічка зроблена своїми руками, бо коли випікаєш український коровай вкладаєш часточку своєї душі та любові.
В бібліотеці я зробила виставку книг присвячену Анні Дмитрівні, а вчителька Світлана Петрівна Воєводська підготувала два стенди про творчу та літературну діяльність поетеси. Вона підготувала дітей, які вітали письменницю піснями «Це моя Україна» та «Все це потрібно мені», а Черкас Вікторія зачитала вірш Анни Дмитрівни «Ми – Українці». Жміївський ансамбль «Калинонька» у складі Ніни Василівни Поліщук, Галини Миколаївни Блажієвської та Надії Матвіївни Мачульської заспівали українських пісень «Любіть Україну», «Чорнобильські лелеки», «Дзвони Чорнобиля» та ін. Завідуюча сільським клубом Наталія Поліщук зачитала вірш «Вернись синочку» Анни Дмитрівни, учитель Галина Миколаївна Ляхевич прочитала свій вірш «Мовчать портрети» присвячений Героям Небесної Сотні та вірш, який присвятила Анні Дмитрівні.
Справжньою несподіванкою для Анни Дмитрівни стала танцювальна композиція, яку я виконала під пісню «Доле моя», адже вона є автором слів, музику написав Володимир, а виконує її Ірина Колісник, соловейко Іванківщини. Почувши хоч один раз цю пісню, кожна людина буде зачарована і схвильована нею, тому що за декілька хвилин, поки лунає вона, промайне її життя, і юності кохання, і наші житні поля з волошками, а життя прожите в роках промайне як одна мить.
Ми щиро вдячні Анні Дмитрівні за подаровані нам книги збірки «Мої перевисла» та диск з піснями на її вірші. Деякі пісні з диску у виконанні ансамблю «Криничанка» прозвучали і на святі. А дітей Анна Дмитрівна пригощала власно спеченим смачним пирогом.
Ведучою свята була я. Всі присутні на святі,а це і учасники і запрошені, щиро дякували родині Ігнатюк за приїзд у наше віддалене село Жміївку і від щирого серця бажали міцного здоров’я, творчого натхнення і успіхів у житті, миру, радості, добра, щоб кожна хвилина лиш радість несла.
Зустріч з Анною Дмитрівною та Володимиром залишила в наших серцях тепло і радість від спілкування.
Ліна Прокопчук, сільський бібліотекар